Hvis de kan følge op på første periode, burde det blive spændende.
Det her er noget, spillerne virkelig drømmer om.
12.044 tilskuere i Scandianavium, hvor Viktor Ekbom får pucken til Max Friberg.
Han sender den diagonalt mod et samlet Skellefteå.
- Åh! - Ebba?
- Skal vi ikke køre nu? - Nej!
- Det er farligt at ignorere smerterne. - Oplevede du det, da du var gravid?
- Jeg ved godt, at jeg ikke kan forstå... - Rikard, det er den afgørende kamp...
- Ring! - Hvad?
- Ring efter en taxi! - Hvor fanden er den blevet af?
- Skal I på hospitalet? - Nej, i biografen.
- Hun har lidt ondt. - Nej, hun har forbandet ondt. Av!
Radioen. Tænd for radioen!
Tænd for sporten. Så slapper hun mere af.
Frölunda har pucken...
Patrik Svensson spiller videre til...
Ja! Ja! Ja!
Nej! Fandens!
- Jeg håber, det går godt. - Ja, denne gang skal det gå.
- Hun taler om ishockey. - Jeg klarer mig!
- Vent, vi fik jo aldrig betalt. - Pyt med det. Hjælp hende i stedet.
- Hvad hedder du? - Robert.
Tak, Robert!
- Dennis, nu giver vi dem stolen. - Hvorfor det?
- Du har ondt i hånden. Rejs dig! - Herregud!
- Her. - Tak.
Åh gud... Åh!
- Er du ledig? - Ja.
Hallo? Hallo! Vi har travlt!
Få hende ind på treeren.
Hvor længe har hun haft så ondt?
- To timer, måske. - To timer?
...danser på den blå linje, over til Patrik Svensson.
Vi skal til en filmindspilning. Han er kommet lidt til skade.
- Lidt? Jeg fik for fanden otte sting! - Ja, det ved jeg godt.
- Det var da synd for dig. - Nej, for jeg slipper for at køre taxi.
- Det er ikke mit barn. - Det gør ikke noget.
- Det bliver akut kejsersnit. Følg med. - Jeg venter her.
Vi blev enige om, at jeg ikke skulle være med under selve fødslen.
- Nå, gjorde I det? - Ja...
- Undskyld! Jeg glemte kvitteringen. - Ja, undskyld.
- Det er jo Sofia Rydell. - Ja. Godt, hun er hjemme i Sverige.
Tak!
Hej. Er du ledig? Godt. Kan du vente lidt?
Lige i hullet. Filip Westerlund, og mål! 3-2 til Frölunda!
Det har været lidt kaotisk her. Jeg ringer, når jeg kører. Godt. Hej.
En af de bedste er Patrik Svensson. Han er jo over det hele. Sikken kamp!
Nu må du komme med til opvågningen. Medmindre I har aftalt noget andet?
- Hej! - Hej.
Nej, se. Hvor er hun sød. Hej.
- Tænk, at det blev en lille pige. - Det har det været hele tiden.
Jo, men det er anderledes, når den faktisk er her.
"Den"?
- "Hun", mener jeg. - Kan du skaffe et fjernsyn?
Ja... Vi skal jo snart køre dig op på afdelingen. Der har de sikkert et.
Okay. Fint.
- De fører 3-2. - Må jeg lige tale med dig?
- Hvorfor ventede I så længe? - Der var ishockey.
- Undskyld, hvad sagde du? - Den afgørende finale. Og Ebba...
Forstår du ikke, hvad der kunne være sket? Fatter du ikke alvoren?
Jo, absolut. Men Ebba...
Jeg vil ikke høre et ord til! Du satte hendes og dit barns liv på spil!
Nu må du lytte til mig...
Står du her og råber ad mig? Hvad?
Du burde ikke have lov til at være forælder!
Jeg troede, at vi var kommet bare lidt længere end det her!
Øjeblik. Hvad nummer er din taxi?
- 10-90. - 10-90. Kørslen er til Hotel Lydmar.
Hej. Det er mig igen. Det var det samme lort.
- Du skal til... - Ja, det hørte jeg.
Jeg gider ikke det her pis længere. Bare få det ordnet!
- Er det okay, at jeg går? - Ja, men vil du ikke se resten?
De bliver jo aldrig færdige. Desuden har jeg fået drama nok for i dag.
- Jeg elsker dig. Og dig, selvfølgelig. - Jeg elsker også dig.
Kan det blive til noget? Frölunda står samlet... Her kommer skuddet!
- På Patrik Svenssons benbeskyttere! - Det er i hus!
Det femte SM-guld til Frölunda på hjemmebane og i en kogende arena.
Du må tale med dem. Få dem til at ordne det, for ellers tager jeg hjem!
Bed dem om at læse kontrakten!
Sofia! Du sagde jo, at du aldrig ville blive en diva.
Ja, jeg er her stadig.
Så siger idioten: "Der var ishockeyfinale."
Så burde man ikke få børn.
- Jeg må finde et mere afslappende job. - Du kan også blive politibetjent.
Skal vi ikke bare gå ind her? Det er billigt.
Jeg er med. Du vil også se ishockey.
- Nej... Det er løgn. - Hvad er der?
Der står idioten jo. Han er bare gået fra hende.
Vent her.
- Hej! - Hej.
- Jeg kommer fra politiet. - Javel?
Jeg ville bare sige, at vi har inddraget din farlicens.
Nu er det nok, Josefin.
Okay. Nu forstår jeg.
Det er ham der, du skal skælde ud på.
- Der er faderen. - Vi har slidt så hårdt i dag.
Vi har været sammensvejsede og lovede at kæmpe hele vejen.
I dag ramte vi formen.
At gøre det foran vores hjemmepublikum, det... kan ikke beskrives.
- Tillykke. Du er også lige blevet far. - Ja, det er også vildt fedt.
Det bliver vel en dag, du aldrig vil glemme?
Ja, det er meget følelsesladet.
Nu græder far.
Det er så skide stort. SM-guld!
SM-guld!
Undskyld. Vil du give mig min computer? Den ligger i den lyserøde taske.
- Orker du virkelig? - Ja, helt sikkert.
- Sådan. - Kan du tage hende?
Kom, lille ven. Hejsa.
- Så... - Mange tak.
- Jeg skal også have lavet lidt. - Okay...
- Jeg arbejder som stålgrossist. - Nå... Okay.
Nej, det var bare for sjov. Jeg blogger.
Jeg syntes nok, at jeg kunne kende dig.
- "Lykkeligere kan ingen være." - Ja. Yes, that's me.
- Så må du læse det i morgen. - Ja, hvor sjovt.
Behøver jeg virkelig at læse? Du ved jo allerede alt om dinosaurer.
- Men det er for at falde i søvn. - Det ved jeg godt.
- Men jeg er nok endnu trættere end dig. - Okay, så læser jeg selv.
Men ikke for længe.
- Godnat, skat. - Godnat, gamle.
Hvor godt, at du stillede op.
Jeg blev en slags ekstraforælder, da vores mor døde for to år siden.
Vi er kun halvsøskende. Vi har forskellige fædre.
Hvorfor valgte han at spille kamp, når han skulle have barn?
Det ville Ebba have, for ellers blev han så sur.
- Og så skælder jordemoderen dig ud. - Jeg er vant til, at folk råber ad mig.
- Er du også politibetjent? - Kørelærer.
Det forstod jeg med det samme.
Hej, skat.
- Sov du? - Nej, jeg...
Undskyld, jeg kan ikke holde styr på tidsforskellen. Savner du mig?
Gud, ja. Alt for meget!
Jeg har et hul mellem opgaverne.
Skal Jennifer og jeg komme og besøge dig?
- Det lyder fantastisk. - Okay, jeg tjekker fly med det samme.
- Okay. Hvornår kommer I? - Mark!
Du hører nærmere, skat. Jeg er nødt til at smutte. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig. Der skete noget underligt i aften...
- Du er vist lidt interesseret? - Hvad? Absolut ikke!
Jeg har det meget bedre som single.
- Efter det med Markus var det bare nok. - Selv om det var din egen skyld.
Hvorfor sagde du, at du elskede at køre offpiste?
- Så vi havde en fælles interesse. - Du behøvede ikke tage med til Alperne.
Nej, det var måske dumt.
Hvad tænkte du i helikopteren, da I skulle 3000 meter op?
Jeg var i chok. Jeg tænkte slet ikke.
Undskyld. Men jeg forstår ikke, hvorfor du altid skal ødelægge det, når du finder en.
Det er formentlig genetisk. Min mormor var ligesådan.
Alle kan jo ikke være ligesom dig, med perfekt unge og flot mand.
Nej, præcis. Et trygt og hyggeligt liv, helt uden sex.
De lukker nu, så de vil gerne have, at vi går.
- Jeg har betalt. - Det havde du ikke behøvet.
Men nu er jeg blevet onkel og slap for at fejre det alene.
I visse lande er det faktisk tradition, at man betaler jordemoderen.
Det burde nogen fortælle regionen.
Skat, for fanden, hvor er hun sød! Hun ligner min mor på en prik.
Vent, hold kameraet op, så jeg kan se.
Der, ja. Vent!
Sig hej til Max, Sebbe og Pontius. Hej! Hej, skat!
- Far elsker dig! Hej! - Hej, hej!
Far må fejre det her, for det betyder meget for mig. Ellers fortryder jeg det.
Jeg kommer hjem i morgen. I love you. Kys, kys.
Okay. Men Patrik, tag det lidt roligt...
- Ja, tak for i aften. - Selv tak.
- Og jeg er ked af det med Maria. - Nej, det er glemt.
- Jeg skal den vej. - Også mig.
Javel? Okay. Men så godnat. Tænk på generne.
- Farvel. - Farvel.
- Skal vi gå? - Ja.
Det går ikke op. Der er noget galt. .
Kørelærere skal jo være 53 -
- have enormt meget skæg, grimme briller og være overvægtige.
Ja, men sådan ser jeg også ud, når jeg arbejder.
- Hvor bor du henne? - Jeg bor... her.
Nå, okay.
Godnat så.
Det var en rigtig hyggelig aften.
Selv om det måske ikke begyndte så godt.
- Så må vi se, om vi ses igen engang. - Ja.
Hej.
Du, Rikard...
Jeg har...
- Jeg har overvejet at tage kørekort. - Okay.
- Jeg har aldrig fået det gjort. - Køreskolen ligger nede på Ringvejen.
Okay! Godt...
Så ses vi måske.
Godnat.
- Hej, Ulf. - Der er parkeringsforbud i nat.
Nej, fandens også.
Jeg har fået et par drinks og lidt vin. Kunne du flytte den?
Tænk, hvis jeg også har drukket et par drinks og lidt vin.
- Har du det? - Nej.
Giv mig nøglen. Så må du tage Darwin.
Ja, tak! Kom, Darwin.
- Dumt, det med vinen. - Ja, det var ikke så smart.
Hej! Jeg troede, at du var gået i seng.
John havde svært ved at falde i søvn. Hyggede I jer?
Ja, det var fint nok. Hvordan gik det med fotoopgaven?
De havde fundet en anden.
- Hvor ærgerligt. - Ja.
- Har du kigget i album? - Hvad? Nej, jeg...
Jeg ryddede lidt op i dem. Jeg ville smide lidt ud.
Det her kan du ikke smide ud. Det er jo dig og din berømte kæreste.
- Blev du lidt nostalgisk? - Nej, det blev jeg ikke.
- Hun er her jo. - Hvem?
- Sofia. Vidste du ikke det? - Nej.
- Jeg så hende i fjernsynet i morges. - Okay, det havde jeg ingen anelse om.
Jeg går først på badeværelset.
- Få dig et kørekort, for fanden! - Det er jo det, jeg forsøger på!
- Godt, du reagerede hurtigt. - Han gik bare lige ud foran os.
Ja, han var slet ikke opmærksom. Men det klarede du rigtig fint.
Jeg har kørt, siden jeg var 15.
Okay, det forklarer jo, hvorfor du virker så vant til det.
- Men det må du ikke sige til køreprøven. - Mener du det?
Ja, det gør jeg. De er ikke nådige med den slags.
Kom...
Hej. Er det dig, der har sat det der i?
Jeg går snart, men jeg kan ikke have andre hunde her nu.
- Hvorfor ikke? - Jeg er ansvarlig for den her gruppe.
- Er det en lov, du selv har fundet på? - Nej, nej.
- Hvis der sker noget, får jeg problemer. - Vil du fjerne det der?
- Hvor er han fin! - Ja, og han skal ikke passes.
Hvis du har tid til selv at passe den, er det jo godt.
- Du kan vel se, at jeg er pensionist? - Hvordan kan man se det?
Vi går nu. Kom.
Der er vist et lille problem med morgenhumøret.
Jeg vil ikke til fodbold i dag.
- Hvorfor ikke? - Der er diskotek på skolen.
Torkel siger, at I skal være med til alle træninger, hvis I ikke er syge.
Og så skal man have en lægeerklæring.
- Har du hørt det? - Ja, de skal være professionelle.
Skat. Vil du ikke skifte hold? Eller begynde på noget andet?
Det ved jeg ikke. Måske.
- Vi ses i aften, skat. - Ses vi ikke?
Jo.
- Farvel. - Farvel.
John. Gå med til diskoteket. Jeg taler med Torkel.
Vi har brug for talenter.
En spiller, som jeg tror, at landsholdet får stor nytte af til VM -
-er Patrik Svensson.
En allroundspiller, der er enormt mentalt stærk.
Mobil, ur, tegnebog og nøgler.
Og vigtigst af alt den her.
- Hvor godt, at I vandt. - Ja.
Jeg er ked af, at det endte sådan, men du var jo helt væk.
Det er nok bedst, at det her ikke kommer ud.
- Det kan jo blive så... - Jeg holder tæt.
Det er godt.
Så tager jeg den der. Tak.
Men jeg kan ikke garantere for kollegerne.
SM-guld!
- Hej. Kan jeg hjælpe dig? - Jeg vil gerne begynde at tage køretimer.
- Rikard arbejder her, ikke? - Jo. Kender du ham?
Ikke særlig godt, men han fik mig til at tage skridtet.
- Har du nogen legitimation? - Ja. Absolut.
Nej... Det er i min anden tegnebog.
- Har du så et egnethedsbevis? - Ja. Og det har jeg også glemt.
- Så bliver det jo svært for mig. - Det forstår jeg. Så bliver det umuligt.
- Rikard er her vel ikke nu? - Nej, han er ude med en elev.
Jeg ordner papirerne og kommer tilbage. Med legitimationen.
- Det er fint. Skal jeg hilse Rikard? - Ja, det må du gerne.
- Og du hedder? - Du kan sige, at jordemoderen var her.
Jeg er ikke engang fuld.
- Hov! Politivold! - Hør her...
- Hej! - Du ser godt ud i uniform.
Jeg ved det godt.
Hej!
- Hvor sjovt! - Hvor sygt.
- Hej. Tomas. - Ja, det ved jeg godt.
- Har du været sammen med Tomas Hoffman? - Det er 20 år siden.
Du praler for lidt. Jeg elsker ham.
- Jeg havde alle hans plader. - Ja, det sagde du.
- Hvem slog op? - Det løb bare ud i sandet.
- Og nu fortryder han. - Det tror jeg ikke.
Kom nu, han var jo vildt god!
- Han er blevet lidt for kommerciel. - Ja, det synes jeg også.
- Her har vi Yngve igen. - Hej, Lasse!
- Behersk dig. - Hvorfor har du ikke sagt noget?
- Jenny. Har du kørekort? - Nej.
Godt!
- Hvad laver du? Kigger du på pigerne? - Nej... Jeg tænker.
- Kan vi ikke spille lidt inden træningen? - Jeg skal med til diskoteket.
- Mener du det? Torkel bliver skidesur. - Min far vil tale med ham.
Vil du danse i stedet for at spille fodbold?
Ja. Det gør Östersund jo.
- Östersund? - Ja.
- Hej. - Hej.
Hej, skat.
Hold da op...
Hej!
Wow.
Er det hende, der har ligget i din mave?
Godt klaret.
Jeg prøvede at ringe i nat, men du svarede ikke.
Ja, beklager. Jeg sov... rigtig tungt.
Okay.
Så... Men den her... skal du have.
- Nej! - Jo. Tag den nu.
Tillykke.
Nå, hvad skal hun hedde?
Hvad synes du?
Kimberly.
Det fungerer også internationalt.
Mm... Ja.
Patrik...
Jeg har ligget her og tænkt, og jeg synes, at det er vigtigt...
Fandens.
- Hvad er der? - Jeg skal måske spille VM.
Wow!
Fedt. Tillykke. Wow.
Wow!
Min skat.
- Den sad klokkerent. Det var rigtig godt. - Hvor godt. Farvel.
- Færdig for i dag? - Ja.
Det er jeg også. Hvad siger du til, at vi finder på noget sjovt sammen?
Jeg siger, at jeg hellere vil spise en dåse orme.
Det er den slags, der giver kvinder i branchen et dårligt ry.
- Alt i orden? - Ja. Vil du hjælpe mig med noget?
Jeg har fået en kørsel. Vi ses!
Den var bestilt.
- Rydell? - Ja, korrekt.
- Du kan vist ikke genkende mig? - Nej.
Robert.
- Robert hvad? - Hedman.
Robert Hedman. Ja, det siger mig et eller andet.
Men vi var jo...
Nej, glem det.
- Er du fuldstændig blæst? - Hvad?
Du tror virkelig, at jeg er gået helt fra forstanden.
Robert!
- Hvordan skulle jeg kunne glemme dig? - Jeg troede, at du måske...
At jeg var blevet en diva, der havde glemt alt i Sverige?
Nej, det troede jeg ikke.
Jeg havde tænkt mig at finde dig. Men jeg var for fej.
Jeg har tænkt på det samme.
- Samme adresse som i går? - Nej! Jeg har en anden idé.
- Det var det. - Din mor bor der vel ikke mere?
Hun flyttede til Österlen med en underlig kunstnerfyr.
- Skal vi gå forbi dit hus? - Nej.
Mor sidder og kigger ud ad vinduet hele dagen.
- Er din far død? - Nej, han begyndte at male.
Han er flyttet til Österlen med en dame.
- De er skilt. - Ja.
Skal vi gå derop?
Nej.
Hej. Hallo!
Kan du hjælpe os med noget?
Jeg kan stadig ikke lide at være heroppe. Jeg får højdeskræk.
- Det sagde du ikke dengang. - Nej, jeg ville være lidt mandig.
Jeg var dødbange hele tiden.
- Havde I ikke en båd dernede? - Den har jeg stadig.
Er det rigtigt?
Så er der i hvert fald én ting, der ikke har ændret sig.
Jeg ved ikke, om jeg har råd, og der er meget arbejde med en træbåd.
- Bruger du den meget? - Nej.
- Kan du huske, da vi ville til Åland? - Ja, det var rent held, at vi overlevede.
Ja.
Dine fotografdrømme... Opgav du dem?
Nej, jeg arbejder indimellem. Når der dukker noget op.
- Din mand er fotograf, har jeg forstået? - Ja.
- Hvordan vidste du det? - Jeg har læst det i sladderpressen.
Jeg klipper alt det ud, der står om dig, og klistrer det ind i forskellige album.
Er du gal? Det var mor, der sagde det.
Er du lykkelig?
Ja... Jeg ved det ikke.
Indimellem.
- Hvad med dig? - Lige nu er jeg.
Kom. Lad os gå hen til kanten.
Aldrig. Jeg har ikke tid. Jeg må videre. Desværre.
Hvor dårligt! Hvor dårligt. Du tør ikke!
"Den mætte dag, den er aldrig størst."
"Den bedste dag er en dag med tørst."
"Nok er der mål og mening med vores færd."
"Men det er vejen, der gør det umagen værd."
- Det skal vi tænke på, når vi møder Älta. - Hvad?
"Den mætte dag, den er aldrig størst."
Så I må ikke spise noget inden kampen.
Hejsa.
Hej, Torkel. Jeg er ked af, at jeg ikke fik fat i dig før.
- John er syg i dag. - Han er til diskotek.
- Nej. Han er hjemme og... - Det sagde Jesper.
Nå, gjorde han det?
Som du sikkert forstår, er John bortvist fra både træning og kamp.
Vi har vores regler.
Hvis jeg droppede dem. ville der blive totalt kaos.
- Men drengene er jo ti år. De er børn. - Ja, og det er de vigtigste år.
Det er der, de lærer, hvad det indebærer at være professionel.
Mener du det alvorligt? Du tror vel ikke, at nogen af dem bliver proffer?
Altså, nogle af dem bliver det måske.
Men jeg tror ikke, at John bliver...
Fint... Så ved jeg det.
- Fatima? - Ja?
John!
Hvad ville du?
Jeg ville bare sige, at jeg skal hjem nu.
Så siger ham idioten Torkel... Sig ikke, at jeg kaldte ham det.
At du ikke må være med til kampen eller træne med holdet. Hvem tror han ...?
Hvorfor ødelægger du altid alting?
John! Vent... Kom nu.
- Rør mig ikke! - Men jeg forsøger jo bare at hjælpe.
Det løser sig. Torkel er jo helt færdig.
Ja, det ved jeg godt.
Nå ja... Ved du, hvem jeg mødte i dag?
- Nej. - Tomas.
- Hoffman. - Javel?
Han ville ses.
- Ham og dig? - Mm.
- Bliver du lidt jaloux? - Nej.
- Men det er vel fint? - Ja.
Der er noget, jeg har tænkt på. Er der noget galt med os?
Hvad mener du?
Tomas og Sofia fik succes med deres karrierer, så snart de kom af med os.
Jeg opgav drømmen om at arbejde med musik, og du er nødt til at køre taxi.
Det er jo heller ikke sikkert, at de er lykkelige.
Hvad mener du med "heller"?
Nej, at de er lykkelige. Det er jo ikke sikkert.
Nej, lad os håbe det.
- Det ville være herligt. - Ja, det ville det.
Jeg er bare så træt og gnaven efter indspilningen.
Vi er alligevel færdige om et par dage.
- Det er bare spild af penge. - Er du sikker?
- Jeg hader de lange flyvninger. - Det ved jeg godt. Det er fint.
Okay. Jeg elsker dig.
- Det ved jeg godt. - Og?
Jeg elsker også dig.
Kom. Kom. Kom, kom...
- Hejsa. - Hej.
Jeg vil gerne undskylde for min opførsel forleden. Jeg havde en dårlig dag.
Det må du meget undskylde.
Det er okay. Det glemmer vi.
Godt. Tak.
Ja... Så vil jeg ønske god tur.
I lige måde. Kom, kom...
- Så han skal spille for landsholdet? - Det er ikke sikkert, at han kommer med.
Det håber jeg ikke.
Han er jo helt uduelig. Du må klare det hele alene.
Ikke helt alene. Jeg har jo en halvbror uden noget liv. Eller hvad, Rikard?
Alle kan jo ikke være lige så heldig som dig og finde den perfekte partner.
- Som aldrig er hjemme. - Nej. Præcis.
Hun kan ikke hedde Kimberly.
Jamen...
Vi var én af en million på Lykkevej.
Nu sidder jeg her på Heartbreak Hotel og spiller med Lonely Hearts...
Skrev Tomas Hoffman den her til dig?
- Nej, det tror jeg ikke. - Er du sikker?
- Nej, men... - Så bestemmer jeg, at den er til dig.
Vi var én af en million
på Lykkevej.
Nu sidder jeg her på...
Det går rigtig fint. Jeg har fri i dag.
Vi kan vel mødes der? Ved du, hvor det ligger?
Ja, fint. Hej.
- Hallo? - Var der andet?
Rollatoren. Den plejer jeg at få med.
- Beklager, min fejl. - Det siger du ikke.
- Hej! - Hej! Så er jeg klar. Lidt nervøs.
Det går sikkert fint.
- Godt! Her har du jo det hele. Jenny... - Ja.
- Det ligner dig ikke så meget. - Det er et frygteligt billede.
Nej, det synes jeg da ikke.
Tak for i dag. Hej!
- Så er det os. - Ja.
- Er alting klart? - Ja, bare gå ud og kør.
- Jenny! - Ja?
- Din legitimation. - Nå ja.
- Tak. - Hedder du ikke Maria?
Jeg bliver kaldt Maria, men jeg er døbt Jenny.
- Ja... Tak. - Farvel.
- Hej, Robban. - Hej, Janne.
Det er et stort arbejde, hvis man skal holde sådan en båd i god stand.
- Lidt mere lak der i forstavnen... - Janne... Jeg vil ikke sælge den.
- Nej. Det var ikke derfor, jeg sagde det. - Godt.
- Men hvis du ombestemmer dig... - Ja, så er det dig, jeg skal tale med.
Jeg ville bare tjekke.
Gå hen til lågen, så møder jeg dig der!
Hvad fanden? Er det ikke hende skuespilleren? Hvad hedder hun?
Nej, det er ikke hende. Hun skal tage sig af bådforsikringen.
Det ligner hende virkelig.
- Nå, så er det nu. - Hold da op.
Godt. Skal vi prøve at finde koblingspunktet igen?
Det er det, vi skal finde, ja...
- Godt... - Jeg opgiver.
Bare rolig. Det er din første time.
Jo...
Vi kommer nok til at ses en hel del fremover.
- Tror du? - Ja, når man begynder forfra.
Så kan det tage noget tid, inden man kan gå op til prøven.
Ja, selvfølgelig.
- Er det ikke jeres bil? - Jo.
- Skal jeg fikse en parkeringsbøde? - Hold nu kæft.
Vil du stoppe her?
Janne?
- Hejsa. - Hej. Er Robert her?
Nej, han er ude at sejle.
Han sejlede ud med en pige fra jeres forsikringsselskab.
Hun ligner hende skuespilleren...
Hvad hedder hun? Hende, der plejer at arbejde i USA.
- Sofia Rydell? - Sofia Rydell. Det er det, hun hedder.
- Er du god til navne? - Lige det navn er jeg ret god til.
- Skal vi gøre et nyt forsøg med Åland? - Jeg troede, at vi allerede var på vej.
Åh, jeg har savnet det her.
Nogle gange føler jeg mig så skide vildfaren derovre.
Som om det ikke er mig, der bor i New York -
-og er gift og har en datter, men...
...en helt anden.
Alting gik så hurtigt.
Jeg har savnet dig. Hvorfor kom du aldrig?
Jeg turde ikke.
- Du svarede ikke på mine breve. - Nej.
Til sidst læste jeg dem ikke engang.
Men jeg vidste, at du ville få succes.
- Hvad siger man? - Tak for turen?
- Jeg vidste, at du ikke var nogen diva. - Det er jeg.
Det er kun mod dig, at jeg er sød.
- Hvornår flyver du? - I morgen formiddag.
- Jeg kan køre dig. - Nej.
Nej, vi siger farvel nu i stedet.
Du får min adresse.
Hvis du skulle få lyst til at komme til New York på et tidspunkt.
- Hvis du tør. - Tak.
Åbn handskerummet. Jeg har noget til dig.
Så du kan kende mig, hvis der går 17 år, inden vi ses igen.
Fandens også!
Farvel.
Sig, at du kommer.
Hej... skat.
Har du sagt, at jeg aldrig bliver professionel?
Selvfølgelig har jeg ikke sagt det.
Jeg sagde måske, at alle ikke kan blive professionelle fodboldspillere.
Nogle er jo interesseret i andre ting.
- Hej! - Hej.
- Måtte du træne for Torkel? - Ja, på midtbanen.
Fedt.
- Hvad har du lavet? - Arbejdet.
Er hun sur?
Hej!
Hej... Hej!
Hej, hej.
Hej.
- Hej, Kimberly. - Nej, Patrik! Hun er lige faldet i søvn.
- Hvad tænkte du på? - Jeg tænkte slet ikke.
Jeg tænkte, at det ikke ville komme ud.
Jeg er så skide dum.
- Hvorfor sagde du det ikke med det samme? - Fordi...
Jeg har brug for lidt søvn.
Vi var jo på vej ud. Vil du ikke med?
Jeg kan jo ikke vise mig ude. Forstår du ikke det?
Hvad tror du? "Der har vi jo hockeydrankeren!"
Det er så skide uretfærdigt!
Åh, hvor fint! Den er jo rigtig fin.
Tusind tak.
Også tak til forældrene, som sikkert har hjulpet til.
Lad os se, hvad vi her har... for noget spændende.
En vase til. Gud, hvor er de fine! Tusind tak, alle sammen.
Og tak for det her fantastiske år. I har jo lært så meget...
- Ville du og Jesper i Eriksdalsbadet? - Ja. Må jeg spørge nogle flere?
Ja, men ikke hele skolen.
Nej, det lover jeg.
Jeg er nødt til at arbejde.
- Nu må du sige, hvad det er. - Tænk over, hvad det kan være.
Okay, vi må tage den i aften.
- Fatima? - Ja?
Jeg skal bade. Min mor og Jesper skal også med.
Amanda må også komme med. Men der må ikke være for mange. Så bliver mor nervøs.
- Men bare rolig, hun er betjent. - Spørger du, om jeg vil med?
Ja...
- Ja, gerne. - Ja.
Bliv nu ikke kæphøj, men jeg har aldrig haft en elev, der lærer så hurtigt.
Du må have haft kørekort i dit tidligere liv.
Jeg har kørekort.
Hvad?
Nej, men jeg plejer at tænke sådan. "Jeg har kørekort."
Det gør det lettere. Som en slags selvhypnose.
- Et slags mantra. - Smart.
Sådan er jeg!
- Hej. - Hvor har du været? Jeg har ringet.
Ja, undskyld. Mobilen løb tør, så...
- Jeg tog en øl med Håkan. - Okay.
Så "hockeydrankeren" kan ikke gå tur med sit barn, men at tage en øl er fint?
Det er så dumt. Jeg ved det godt.
Lov mig, at du ikke bliver sur.
- Hvad er der? - Jeg talte med Håkan og...
Vi nåede frem til, at vi burde forsvinde i et stykke tid.
- Hvor længe? - Syv-otte dage.
- Hvorhen? - Magaluf. Ligesom i sangen.
Så skal jeg hjælpe dig med at pakke.
For fanden, hvor er du sød. Skønt.
Jeg troede, at du ville blive vred eller noget.
- Lad os pakke alle dine ting. - Hvorfor det?
Syv-otte dage lyder alt for kort. Syv-otte år, det ville føles bedre.
Så er du nok også stoppet med at spille ishockey.
Skal vi hjælpes lidt ad? Det vil jo tage noget tid.
- Tak. - Tak. Hej.
- Mor, kan vi spise ude? - Skat, jeg er lidt træt efter flyveturen.
- Kom nu, mor! - Det er det sted, du altid ville prøve.
- Lad os få lidt at spise. - Kom nu!
Okay, okay...
Hurra!
- Vidste du det? - Ja.
Hej!
- Det er faktisk rart, at han er væk. - Jeg advarede dig mod...
At få barn med et barn. Det ved jeg godt.
Men jeg skal nok tage mig af dig, din lille sveske. Jeg har masser af tid.
Rikard, du må også tænke lidt på dig selv.
Du arbejder og sover. Du har ikke noget liv. Det sker intet.
Ja, men nu er der måske begyndt at ske noget. Jeg...
Uha da...
Skal jeg tage hende?
Sådan, ja.
Sådan.
- Er du ked af det, Karin? - Karin?
Ja, det hedder hun nu.
Det er en af fordelene ved at være enlig mor.
- Nu bestemmer jeg alting selv. - Det er det, du burde skrive om.
Så er det tid til film. "Sullivan Street".
Ja... Måske.
I en af hovedrollerne ser vi vores egen Sofia Rydell.
- Har du set den? - Det tror jeg ikke.
- Hej. Er John gået i seng? - Ja. Vi var i Eriksdalsbadet.
- Ja, okay. - Jeg tror, at han er forelsket.
Men det er vel årstiden. Alle forelsker sig nu.
Ja, det er muligt.
Du undrer dig sikkert over, hvorfor jeg kom tilbage.
- Ja, jeg er ikke sikker. - Gæt.
- Skal du ikke se filmen? - Nej.
Hende, der tager sig af vores bådforsikring, spiller hovedrollen.
Jeg elsker dig.
Hvor hyggeligt.
Jeg har savnet dig. Det har været ensomt.
Men der er én ting, jeg virkelig har savnet.
Skat...
Undskyld, at jeg siger det nu -
- men jeg skal nok snart tilbage til Sverige og lave lydindspilninger.
Okay... Jeg forstår.
Vi har brug for at tilbringe mere tid sammen. Bare os to.
Og Jennifer. Det er rigtigt.
Og Jennifer...
Ja.
Sov du på sofaen i nat?
Jeg snorkede, så jeg ville ikke forstyrre mor.
Jeg går nu. Skal du være sammen med Jesper igen i dag?
Robert, vil du komme? Jeg vil gerne tale med dig.
Jeg forstår ikke, hvad der sker.
Ved du ikke, hvad du føler, eller hvorfor lyver du for mig?
Jeg ved det faktisk ikke. Det føles, som om jeg er ved at gå i stykker.
Okay, men så er det jo godt, at jeg er så fandens stærk og stabil.
Du burde nok finde et andet sted at bo, så du ikke bliver helt ødelagt herhjemme.
Hej.
Hallo?
Hvordan går det?
Det er vist fint nok.
Jeg fik lidt ondt. Jeg har lidt svært ved at trække vejret.
Det må du have tjekket på sygehuset.
Jeg ringer efter en taxi.
- Jeg har jo alle hundene. - Dem kan jeg tage mig af i mellemtiden.
Men vi kender jo ikke hinanden.
Jeg hedder Ulf og er god til at gå tur med hunde.
Jeg ringer efter en taxi nu. Det der skal undersøges.
Det er svært, når passionen slår til.
Kan du huske Kjell Gustavsson, der boede ved siden af?
Han og jeg havde en lille affære.
- Hvad? - Ja. Men din far opdagede os.
Og Kjell, han flyttede.
Lennart tilgav mig aldrig.
Det er derfor, han sidder i Hallstahammar og surmuler.
Jeg holder meget af Josefin. Hun er sød.
Men samtidig så... Ja, jeg...
Jeg synes, at det var så sørgeligt, da det sluttede mellem dig og Sofia.
- Den første store kærlighed... - Men hvad skal jeg gøre?
Skal jeg bare efterlade alt og tage til New York?
- Det har jeg jo ikke engang råd til. - Så sælg den forbandede båd.
Jeg hjælper dig.
Sådan! Så løber vi.
- Hallo? Har du gjort det her? - Hvad? Ja.
Jeg passer de her hunde og kan ikke have en masse andre hunde her.
Står det måske i loven?
Luk porten!
Skide idiot!
- Taler du til mig? - Din hund er tudegrim!
Hunde!
- Er det din hund? - Nej.
Så er det vist min. Hej.
Jeg synes, at EKG'en ser godt ud -
- så vi behøver ikke at beholde dig her på hospitalet.
Men jeg vil have undersøgt, hvad årsagen kan have været.
- Det lyder godt. - Har du et stressende job?
- Det er vist min hund! - Ja, han kom løbende.
Hvor godt. Tak skal du have. Kom, kom, kom!
Kom her! Kom!
Jo, det er en fin båd, men...
- 150 kan jeg ikke give. - Det sagde du jo før.
Ja, men jeg har indset, at det er for meget.
- Men 100, måske. - Ja, ja, okay.
Robert! Det var din fars stolthed. Han elskede den her båd.
Hvad ville han have sagt, hvis han hørte, at du bare forærede den væk?
Åh, Lennart!
Jeg savner ham sådan.
Hvad? Er han død?
Nej... Jo, det er han.
Det er ikke rigtig sunket ind.
Jamen, det er en fin båd. Vi gør, som vi aftalte. 150.
150?
Hørte du det, Agneta? Det bliver, som vi aftalte. 150.
Hvad siger du, Robert? Skal vi skrive under?
- Det var trist at høre. - Ja, det er trist.
- Vi blev faktisk lidt chokerede. - Ja, det forstår jeg godt.
Tak skal I have. Det gik fint. De var rigtig søde. Tak, tak...
Hej!
- Hej. - Hvordan har du det?
Så snart jeg kom ind på hospitalet, fik jeg det fint igen.
- Det var nok bare stress. - Hvad var det?
- Stress. - Ja, okay. Det er godt.
- Hvor er din hund? - Darwin? Ja...
Ja, hvor fanden er han? Han er vel hjemme.
Så må jeg hellere komme af sted. Vi...
Nå, der er han. Darwin! Kom her!
- Kan han åbne døre? - Ja.
Han flyver også indimellem. Han var i Panama i sidste weekend.
- Men hvor er han nu? - Hos farmor. Hun er lidt syg.
Nej, hun er ikke syg. Vi har skændtes.
- Er du ked af det? - Nej. Det er bare lidt pollen.
Eller jo, jeg er ked af det.
Så blev der jo fuld panik. Totalt kaos.
- Sikke en idiot. - Ja, det sagde jeg også til ham.
- Uanset... Tak. - Det var så lidt.
Det vigtigste er, at alle hunde overlevede, og at du har det bedre.
- Hvor kommer du fra? - Midsommarkransen.
Nå? Det er et fint sted.
Chile.
Jeg var ret ung, da jeg kom hertil med min familie nogle år efter kuppet.
11. september 1973.
- Jeg har været historielærer. - Hvor interessant.
Det syntes eleverne ikke.
Skål.
Må Darwin og jeg gå med, når du går ud med hundene?
Darwin er nok lidt ensom. Han trænger til selskab.
Selvfølgelig. Kom, når du vil.
Nu blev han glad.
Ja. Er du glad nu? Ja, han blev glad.
- Hej. - Hej.
- Hejsa. Godmorgen. - Hej!
- Ny hund? - Nej, det er min assistent.
- Han har sin egen vagthund med. - Nå, hvor fint. Farvel!
- Er alle kommet? - Ja. Kom...
Kom her, Darwin! Det skal nok gå.
- Men jeg forstår det ikke. - Det er lidt svært at forklare.
Der er sket noget, jeg ikke rigtig var forberedt på.
Så jeg må rejse væk i et stykke tid.
- John! Skal du også bade? - Ja.
Kan vi ikke tale færdigt? John, vent!
Hej.
Hør, jeg tænkte... I næste uge...
- Så skal vi køre glatkørsel. - Er det allerede nu?
Og så tror jeg, at vi kan begynde at tænke på køreprøven.
- Vil du gerne af med mig? - Nej, det vil jeg absolut ikke.
Det var mere...
- Hvad var det for noget? Flot! - Hvad?
Parallelparkeringen.
Ja, som du kan se, er der lang vej igen.
Der skete ikke noget.
Rikard, nu må jeg spørge dig om noget.
Ja?
Ikke noget.
Hej.
Er du helt alene, Ulf?
Mig? Nej. Jeg har en bror og...
Jeg har en masse slægtninge og gamle kolleger, så... Hvad med dig?
- Jeg har to drenge, men de er store nu. - Fint.
Har du aldrig boet sammen med en kvinde?
En flot fyr som dig burde vel ikke have noget problem med at finde en?
Tak, men... Problemet var nok, at jeg fandt lidt for mange.
At det aldrig blev til noget rigtig seriøst.
Jeg ventede vel på, at den rette skulle dukke op, men så skete det ikke.
- Der kom aldrig nogen. - Mujeriego!
- Hvad betyder det? - Det betyder ungkarl. Mere eller mindre.
- Det lyder godt, når du taler spansk. - Tak.
Kunne du tænke dig at komme til middag en aften hjemme hos mig?
- En date? - Hvis det hedder det i vores alder.
- Ulf, jeg er gift. - Okay.
Men min mand tog tilbage til Chile for 12 år siden.
Vi har ikke talt sammen siden.
Hvor bor du, og hvilken dag skal jeg komme?
Jeg bor på Blekingegatan hernede.
- Passer det i morgen? - Ja.
- Kan du i morgen? - Ja, ja. Jeg kommer i morgen.
Nå? Hvad sker der nu?
Jeg rejser væk i et stykke tid.
Mor sagde, at hun kunne hjælpe med John, hvis det bliver nødvendigt.
Det bliver vist ikke aktuelt.
- Hvad siger man? God rejse! - Josefin!
Jeg...
Husk, at du har et barn.
Det er lidt underligt. Har de kærester?
Håkan, han venter jo på taskerne.
Må jeg låne dit pas? Tak.
Til New York?
Ja.
Jeg havde smidt ham ud med det samme.
- Det er ikke så let, når man har et barn. - Robert kan vel tage sig af John?
- Det er jo ham, der har kvajet sig. - Jeg vil gerne være sammen med min søn.
Ja, ja... Jeg siger bare, hvad jeg ville have gjort.
Jeg ville have ringet til Tomas Hoffman.
Undskyld. Er det dig, der skriver "Den enestående mor"?
- Tak. Jeg elsker den. - Selv tak.
- Der burde være flere som dig. - Tak. Pænt af dig.
Hørte du det, Karin? Der burde være flere som mig.
- Ja? Det er Tomas. - Hej, det er din eks!
- Det er Josefin, mener jeg. - Jamen, endelig!
Jeg troede ikke, at du ville ringe.
Nej, det har været lidt kaotisk.
Det er så mærkeligt at høre din stemme igen.
Ja...
Okay, men hvornår ses vi?
Ja, det...
På fredag? Jeg ville holde en lille fest. Du kan vel komme forbi og hænge lidt?
Jo...
Ring og sig, hvornår du kan, så tager vi den derfra. Jeg er her.
- Ja, fint. - Godt.
Pas godt på dig selv, skat. Kys og kram.
Kram.
Nej, nogen kunne se os. Hvor bor du?
- SoHo. - Så går vi derhen.
- Er du her virkelig? - Ja.
Nu gør vi som følger... Vi går hen på dit hotel.
- Hej! - Hvad kan jeg hjælpe med?
Min fætter bor her. Robert Hedman.
Et øjeblik, så kigger jeg.
- Du er skuespiller, ikke? - Jo.
- Der er han. Skal jeg ringe til ham? - Ja tak.
Nej, her er han jo. Det er ikke nødvendigt.
- Er du her allerede? - Ja, velkommen til.
- Tak! - Det var så lidt.
Fætter... Helt sikkert.
- Hej. - Hej. Du må være gået forkert.
Sådan en smuk kvinde ville jeg aldrig turde at invitere. Kom ind.
Ved din kone, at du er her?
Hvor har du lært at lave pastel de choclo?
Jeg er ret god i køkkenet, hvis jeg selv skal sige det.
Min mor underviste i madlavning.
Den første bog, jeg lærte at læse, var en kogebog.
- Er det rigtigt? - Nej.
- Men det var rigtig lækkert. - Tak, tak.
Det er godt.
Skål.
Jeg henter lidt mere vin.
- Ulf? - Ja?
Må jeg overnatte her?
Der er jo langt til Midsommarkransen.
Der er rigtig langt til Midsommarkransen.
- Ja, ja, herregud! - Josef, hør nu her.
- Du kører rigtig godt, men for hurtigt. - Jeg følger bare trafikken!
Nej, det gør du ikke. Du skal tænke sådan her: "Jeg har kørekort."
- Hvorfor det? - Fordi det er...
- Hvor er Maria? - Hun er stoppet.
Hun ringede i går og sagde, at hun ikke ville tage noget kørekort.
- Men altså... - Jeg syntes, at hun var underlig.
Hvordan kan man svare forkert på alle spørgsmål til teoriprøven?
Den er jo blevet rigtig svær.
- Men ved du, hvad det værste var? - Jeg orker ikke at tale om alt det lort.
Okay.
- Vi fortrænger det bare? - Ja.
- Nå, hvornår har du ferie? - Om to uger.
- Hvad skal du? - Jeg må bare væk herfra.
Det forstår jeg godt.
Du kan jo tage med. Book i sidste øjeblik. Det bliver skideskægt.
- Bare os to? - Ja. Og John, formentlig.
Ja... Det ville være sjovt.
Og kunne du være babysitter på fredag?
Fredag aften, babysitter... Ja, det kan jeg nok godt.
Fedt.
Hallo?
Hej.
Hej! Velkommen. Et øjeblik.
- Er jeg den første, der er her? - Ja.
Og den sidste. Jeg aflyste festen, for det var kun dig, jeg ville se.
- Ja... Champagne? - Ja!
Jeg har nogle blomster med...
Fedt.
- Må jeg kigge? - Ja.
De er jo rigtig flotte. Hvorfor har du svært ved at få arbejde?
- Der er så mange fotografer. - Sådan må du ikke tænke.
Mark havde det også svært i starten, men han havde bare besluttet sig.
Nå da...
- Nej... Nej! - Hvad er der?
Jennifer skal optræde på sin skole, og jeg har helt glemt det.
- Må jeg bede om regningen? - Det ordner jeg.
Vi tales ved.
Jeg skriver hele tiden ny musik. Det stopper aldrig.
Men du ved, hvordan det er. Folk vil kun høre de gamle hits.
- Bliver det kedeligt? - Ja, lidt, men...
Der er faktisk kun én sang, som jeg aldrig bliver træt af.
Og vi var én af en million på Lykkevej.
Nu sidder jeg her på Heartbreak Hotel og spiller med Lonely Hearts hver aften.
Vi var én af en million på Lykkevej.
Den handler om dig. Men det har du vel forstået?
Nå, det vidste jeg ikke.
- Eller måske har det strejfet mig. - Der er en sandhed i teksten.
Det er, at vi opgiver alt for let.
- Vi må passe på det, vi har. - Jeg har lige haft en svær...
Vent... Det her er godt.
Bom! Det er fedt...
- Undskyld, hvad sagde du? - Nej, det var ikke noget. Skål.
Skål.
- Hvor har du været? - Jeg... sad fast i et møde. Undskyld.
- Jeg er rigtig ked af det. - Hun sang som en engel.
Og jeg gik glip af det. Kan du tilgive mig?
- Hvordan kan jeg gøre det godt igen? - Jeg vil have en håndtaske.
Okay. Lad os gå. Farvel.
Du må ikke sige det til far. Han ville ikke forstå det.
Jeg har flere gange tænkt, at jeg ville vise dig den her lejlighed.
- Hvorfor det? - Fordi jeg altid har tænkt på dig.
Har du tænkt meget på mig?
Ja.
Eller nej. Der har været lidt meget.
- Lige nu er der krise, så jeg... - Nej...
Og her har jeg fantaseret om, at du har fulgt min karriere -
- klippet ting ud og lagt dem i små album og så...
...ligget om aftenen og tænkt: "Nej! Hvorfor slog jeg op med Tomas?"
- Det var vel ikke det, der skete? - Men vi havde jo sådan en god kemi.
- Hvordan skal jeg udtrykke mig? - Tomas...
- Luften dirrede jo. - Nu husker jeg, hvorfor vi slog op.
Du lytter aldrig. Du taler kun om dig selv.
Du har ikke stillet mig et eneste spørgsmål hele aftenen.
Tomas...
- Vil du elske? - Nej.
- Du kan vel mærke følelserne mellem os? - Skriv en sang om det.
De samme følelser som før.
Når du smækker med min dør
Det lyder fandeme godt. Når du smækker med min dør.
Åh, gud!
- Hej! - Se, hvad jeg har fået af mor.
Nå... Har du fået den af mor?
I har været ude at shoppe.
Du ville sikkert have købt noget endnu dyrere.
Okay, okay... Jeg fik en idé i dag.
Hvis du skal til Sverige, kan vi vel tage med?
- Må jeg så besøge mormor? - Selvfølgelig.
Det lyder rigtig godt.
Det er Helen. Jeg orker hende ikke lige nu. Herligt!
Josefin her. Jeg kan desværre ikke svare. Indtal en besked efter tonen. Hej!
Ebba!
Ebba? Hej.
- Er du hjemme igen? - Jeg tog tidligt hjem fra Mallorca.
- Jeg har et spørgsmål til dig. - Javel.
Og det...
Jeg har fået et tilbud fra KHL i den russiske liga. Novosibirsk.
Måske kunne du og Kimberly flytte med mig ...?
- Du er jo gal i hovedet! - Nej, det var bare en spøg...
- Var det? - Må jeg ikke længere lave sjov?
- Må jeg tage hende op? - Ja, selvfølgelig.
Hej!
Hej! Sådan...
Kan du huske din far, Kimberly? Hvad?
- Hun hedder i øvrigt Karin. - Karin?
Det er fint. Det begynder også med K.
Hvis du vil...
...så stopper jeg med at spille hockey.
Nej, det vil jeg ikke. Men tingene må ikke bare blive som før igen.
Nej, præcis.
Vi tager en dag ad gangen og ser, om vi finder sammen igen.
Præcis! Det har jeg også tænkt.
Så kan vi måske tales ved sidst på ugen, eller ...?
- Okay. - Hej!
Jeg tager hende.
Sådan, ja.
- Okay... Farvel. - Kys, kys...
Det er Patrik. Nej, jeg har tænkt over det -
- og du må sige til russerne, at det ikke bliver til noget.
Hvorfor? Fordi jeg lige er blevet far.
- Socialistiske årsager. - Sociale årsager, hedder det.
Ja, sociale årsager, mener jeg. Godt. Hej.
Hvor længe skal du være væk, far?
- Jeg ved det ikke rigtig. - Hvorfor ved du ikke det?
- Det er... - Vi savner dig.
- Gør I? - Ja.
Mor! Skynd dig! Far vil tale med dig.
Jeg skal lige hente noget.
Hvad vil du?
- Jeg... ringede til dig før, men... - Ja, det så jeg.
Var det noget vigtigt?
Jeg ville bare høre, hvordan det gik.
Det går fint. Alt er i orden.
Ja... og sige, at jeg savner dig.
Undskyld, at jeg ikke svarede i går. Jeg havde ikke et roligt øjeblik.
Det forstod jeg.
Vi burde måske gå hen til dit hotel i stedet.
Jeg har tjekket ud.
Jeg fortryder ikke, at jeg tog hertil.
- Men... - Men?
Jeg må tage hjem.
Ja, nu må hun se at komme.
Her kommer assistenten i hvert fald. Hej. Ved du, hvor Claudia er?
Nej, men jeg kan tage dem så længe. Hun dukker nok op.
- Jeg skal på arbejde. - Tak.
- Rigtig godt. - Hov!
Hvad fanden?
Hvad fanden? Tag det nu roligt! Jeg er pensionist.
Du bliver bedre og bedre, Josef. Det bliver du. Men...
Men?
Følg efter den bil. Kør!
- Kør! - Jeg kører jo for hurtigt!
Ja, men følg trafikken!
Godt.
- Prøv at presse hende lidt ud. - Skal jeg kunne sådan noget?
Du er verdens bedste lærer.
- Hvad laver du? Er du gal? - Hvad fanden laver du?
Ja, jeg har kørekort! Men jeg er måske en af dem, der har lidt svært ved -
- at få naturlige relationer med fyre, jeg bliver interesseret i.
Jeg levede jo for dine køretimer. Det var det eneste, jeg så frem til.
Nå? Og hvor meget skulle jeg betale for at finde ud af det?
Jeg ville sige noget, når du havde fået dit kørekort.
Så længe du var min elev, ville det jo ikke være helt korrekt af mig... Ja.
Så det var derfor, du hele tiden ævlede om køreprøven?
Ja.
Øh... Hallo?
Hvad laver I?
- Vi fejrer, at jeg har kørekort. - Okay! Tillykke!
- Hvor fedt! - Tak.
Tillykke.
- Farvel. - Farvel.
- Er du Ulf? - Hvad sagde du?
- Er det dig, der hedder Ulf? - Ja.
Jorge hedder jeg. Jeg er Claudias søn.
Okay, hvad er der sket?
Jeg er ked af det. Du burde nok sætte dig.
Nej...
Vi fandt mor død i morges.
Okay...
Hun sov stille ind, men det var formentlig hjertet.
- Okay... - Hun har fortalt om dig.
Hun holdt meget af dig. Du gjorde hende lykkelig.
Hun gjorde også mig lykkelig.
Jeg tror faktisk, at det var hende, jeg ven...
Jeg har ventet på.
Åh, for helvede.
Nu skal jeg ikke sidde her og flæbe.
Det er jo dig, der har mistet din mor.
El mujeriego.
Det plejede din mor at kalde mig.
Gjorde hun?
Hvad er der?
Nej, det er ikke noget.
Det er rigtig fint.
Darwin, kom her. Kom her.
Kom nu, gutter! I kan godt!
I skal turde at være offensive. Defensivt, hold diamanten!
- Hej. - Jamen, er du hjemme?
Far? Hej.
- Det var hende, der ringede og ævlede. - Du var ikke så svær at overtale.
- Bare hold dig fra båd-Janne. - Hvordan går det?
Nej! Hvad fanden? Hvad laver I?
- Er I fuldstændig blæste? For fanden! - Du, Torkel.
Forældrene holder sig fem meter fra træneren.
- John! Kom, vi går! - Hvad fanden laver du?
Slip mig!
Hold nu op. Robert, for helvede! Hold op!
Hvad fanden?
- Hvad fanden? - Slip mig!
Alle enheder på Södermalm: Der er ballade på Tantolundens boldbane.
Der er John ved at spille kamp. 93-10, vi kører derhen.
Du skal være træner! Du står jo og råber ad børnene som en galning!
- Du er jo selv en mislykket spiller! - Du er for langt ude.
- Nå, velkommen hjem. - Det var ikke min far, der begyndte.
- John, du tager med farmor. Agneta. - Hvorfor det?
- Kom med. Vil du tage dig af ham? - Av! Av!
Vi havde en lille konflikt, som vi desværre løste på en forkert måde.
Men jeres tilstedeværelse er spild af samfundets ressourcer.
- Er du enig? - Absolut.
Med den tilføjelse, at han er en idiot, der ikke burde være træner.
Nu slapper du af, okay?
Du følger med os. Du kan gå.
Tak! Så kan man måske begynde at tro på retssamfundet igen.
Vi kører.
Gå bare ind. Jeg klarer den selv.
- Hvad gør vi med dig? - Jeg ved godt, du hader mig.
- Hvad fanden skete der? - Han ville slås.
Ikke det! Hvad skete der med os?
- Jeg blev en idiot. - Ja.
Jeg ved godt, at jeg har ødelagt det hele. Tror du ikke, at jeg forstår det?
Hvornår mistede vi hinanden?
Det ved jeg ikke.
Vi blev bare mor og far til sidst.
Vi glemte os, Josefin og Robert, der engang var meget forelskede.
- Og din gamle kærlighed? - Hun er min gamle kærlighed.
Det bliver aldrig til noget.
Kan du huske, da jeg spurgte, om der var noget galt med os?
Måske er det lige omvendt -
- eftersom vores succesfulde ekser vil have os tilbage.
- Jeg var hos Tomas. - Okay...
- Bliver du jaloux? - Ja.
Godt.
- Handler "En af en million" om dig? - Selvfølgelig gør den det.
Om hvor fantastisk, klog, vidunderlig og smuk, jeg er.
- Det er jeg klar over. - Er du det?
Ja, det er jeg. Men jeg må vel have glemt det.
- Og nu husker du det igen? - Ja.
Undskyld!
Jeg elsker dig.
Hvad fanden laver du?
Nej, det var bare for sjov. Har du ingen humor?
- Nej. - Det ved jeg godt.
- Har du en nøgle? - Ja.
De må blive siddende lidt endnu. Du skal jo straffes lidt.
- Vi fandt en afbudsrejse til Mallorca. - Hvor hyggeligt!
- Der har du jo været, Patrik. - Ja.
Har du nogen rejsetips?
Det er vel at forsøge at undgå de værste turiststeder.
- Der er mange turister der. - Ja, det må vi huske.
Ja, det må vi.
Skal jeg ...? Jeg kan gå lidt med hende.
- Gør det. - Kom til far. Så...
Fars lille pige. Hvor hyggeligt! Så går vi en lille tur.
- Ebba, hvordan klarer han sig? - Bedre. Men han er stadig på prøve.
Det lyder fornuftigt. Josefin, skal I nogen steder?
Kroatien. Robert fik en opgave for et rejsemagasin.
- Hvor fedt! - Ja, det trængte familien til.
Er han fotograf? Han kan måske hjælpe mig med nogle nye billeder til bloggen.
Det kan han sikkert. Han er glad, hvis han slipper for at køre taxi.
- Ulf! - Hej, hej.
Nå...
Har du været til begravelse?
Ja, præcis.
- En slægtning? - Nej.
Men en meget nær ven, kan man sige.
Kondolerer.
Det var faktisk mit livs kærlighed.
Det lyder måske lidt højtravende, men...
Men jeg vil ikke ødelægge stemningen for jer.
Fortsat god dag.
Hej!
- Hej. - Hej.
Men...
Ja!
- Det er jo Robert! - Ja...
- Du kørte os til fødeafdelingen. - Ja! Præcis.
- Hvordan gik det? - Fint. Og der er faderen.
SM-guld!
Lad mig byde på noget. Jo, jeg betalte jo aldrig.
- Undskyld. Kan vi få lidt champagne? - Det er jo helt utroligt.
Hvor vildt, at det var den samme Robert!
Jeg ringer, når jeg kommer hjem. Farvel, Fatima.
- John, vil du ikke hente en vogn? - Jo.
- Skal jeg hjælpe dig? - What?
Man gør sådan her.
- Sådan. - Thank you.
Sådan. Dygtig pige.
Ham drengen hjalp mig.
Han var ret sød.
Okay? Er alle klar?
Tekster: Lasse Petersen www.sdimedia.com